ENGLAND, NOVEMBER 1487.
KAMPEN MELLOM KIRKEN OG KRONEN FORTSETTER
OG HERTUGEN AV WINCHESTER, DEN STØRSTE LANDEIEREN I ENGLAND,
LIGGER FOR DØDEN.
For døden, mine Herrer?
- Ligger jeg for døden? - Aldri!
- Allikevel, min sønn,
for å drepe de lange timer til du blir bedre...
...la oss tenke oss at du kom til å dø.
Hvem ville du etterlate landet ditt til?
Til meg, selvfølgelig!
Ja. Til min elskede konge.
Må din skitne sjel bli forberedt på Helvete, min sønn.
- Helvete? - Ja, Helvete...
hvor Satan spyr ild
og enorme djevler fiser dag og natt.
Og hvor tanken aldri er fri fra angerens pinsler,
og rumpen din aldri er fri fra stikkende små gafler.
Nei! Fri meg fra de små gaflene!
Hva er dette sludderet?
Helvete... hvor de mykeste delene av dine nedre regioner
er alles favoritt lunsj.
Herregud!
Tilgi meg, Herre. Jeg skal forandre testamentet mitt
og etterlate alt landet mitt til Kirken.
Hva?
Velsignet være din plettfrie sjel!
Du vil ombestemme deg senere. Jeg vet det!
Jeg tror... ikke det!
ERKEBISKOPEN
Nå, Baldrick, hva er nytt?
Jeg hørte at Grevinnen av Gloucester fødte troll.
Nei, om Hertugen av Winchester.
- Han lever ennå. - Må være på siste strået nå.
Hvor mange strå har han?
Jeg skulle ønske han ville bestemme seg.
Det er så uverdig å bare være der.
Herre, jeg kommer med tragiske nyheter.
Døde han til slutt?
- Hvem, Herre? - Å, jeg forstår!
Du spør meg om hva beskjeden er før du forteller meg det.
Ganske briljant må jeg si!
Jeg refererte til Hertugen av Winchester.
Hvem, Herre?
La oss prøve å ordne dette i enstavelsesord, skal vi?
- Noen er død, ikke sant? - Ja, Herre.
Hvem er det som er død?
Erkebiskopen av Canterbury, Herre.
- Er du helt idiot? - Ja, Herre.
Erkebiskopen av Canterbury?
Å, nei - Kongen har gjort det igjen.
Det er den tredje dette året! Hvordan døde denne?
- Forferdelig, Herre. - Noen detaljer?
Forferdelig var alt jeg hørte.
- Der er du! - Jeg kommer med tragiske nyheter.
Jeg har hørt dem. Vil du pelle deg bort?
Edmund, Erkebiskopen av Canterbury
har hatt en forferdelig ulykke.
Jeg tror jeg har funnet ut hvordan det skjedde.
Jeg har en ganske god idé selv.
Han kom ut av Hertugen av Winchesters rom.
Som var død, og hadde etterlatt alt landet sitt til Kirken?
Vel, ja.
Og så var Kongen etter blodet hans.
Du kan si det, men så, rundt hjørnet kom Sir Tavish Mortimer.
Kongens leiemorder?
Nei, den høye fyren uten ører.
Det er ham.
Han løp mot Erkebiskopen, med bøyd hode,
for å kunne bli velsignet...
og, eh, uheldigvis drepte han ham.
Hvordan?
Mortimer hadde på seg en tyrkisk hjelm.
Å, typen med totommers pigg.
Vanligvis brukt til å stange fiendene og drepe dem.
Så jeg antar at han hadde "glemt" at han hadde den på seg?
Det var akkurat det den stakkars fyren hadde.
Tragisk!
Ah, ja, nesten like tragisk som Erkebiskop Bertram
som fikk en steindjevel i hodet ved Beachy Head.
Akkurat. Og nesten like tragisk som stakkars Erkebiskop Wilfred
som falt baklengs på spiret av Norwich Katedralen.
Herre, ditt virke er forunderlig.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det til gutte-slaven hans.
For en tragisk ulykke, Herre.
Ulykke, min larve!
Hvem tror du vil ta over?
En av biskop-gutta antar jeg.
De liker dem religiøse.
Ryktene vil ha det til, Herre, at Kongen vil velge prins Harry.
Virkelig?
Prins Harry, erkebiskop, Herre?
Gode Gud! Prins Harry, erkebiskop!
Og vi vet alle hva som skjer med erkebiskoper, ikke sant?
De drar til Canterbury.
Å, ja!
Stoler du på kilden din?
Det var Jane Smart -
hun som fortalte meg om kyskhetsbeltet av sjokolade.
Var det? Steike!
Vel, når Harry er borte...
- vil den Sorte Orm bli... - Konge... Neste!
Ja, denne dagen kan bli en av de viktigste i mitt liv.
Percy, jeg trenger strålende klær for seremonien.
- Selvfølgelig. Hatt, Herre? - Trojansk, tror jeg.
- Støvler? - De italienske.
- Og skrotumbeskytter, Herre? - Vel, la oss ta...
den svarte russiske, skal vi? Det skremmer geistligheten.
Hva er nytt, Baldrick?
Tilsynelatende har Lord Wilders sauer i soverommet,
men ingenting om utnevnelsen, nei.
Greit nok.
- Hvorfor har du kledd deg slik? - Hvordan da?
Vel, dette enorme nonsenset her.
Fingrene krysset!
Medlemmer av hoffet og, eh... geistligheten,
jeg har... endelig...
etter grundig konsultasjon med Herren Gud, hans sønn Jesus Kristus,
og hans eteriske venn, Den Hellige Ånd,
bestemt hvem den nye erkebiskopen skal bli.
Må han forbli lenger i sin stilling en sine forgjengere.
Særlig!
Jeg utnevner til Det Hellige Dømet av Canterbury
min egen sønn...
Edvin, Hertugen av Edinburgh!
Erkebiskop, vi hyller deg!
- Gratulerer! - N-N-Ned!
Bruk begge hender. Veldig bra, veldig bra!
Bra gjort, Harry! Kom inn!
Ah, Deres Majestet!
Ha! Min Herre Erkebiskopen!
Det var bare et par ting vedrørende utnevnelsen min,
- før vi strammer inn på ting. - Ja?
- Først, kunne jeg...? - Nei, det kunne du ikke.
Greit. Og for det andre...
Ikke ta denne utnevnelsen galt opp.
Jeg har alltid foraktet deg.
Vel, du er min far, selvfølgelig. Jeg mener, du er forutinntatt.
Å sammenligne deg med din elskede bror Harry,
er som å sammenligne dritt med fløte.
Å, Herre, du smigrer meg!
Og meg også.
Så når jeg endelig fant noe jeg kunne bruke deg til,
- ikke prøv å komme deg ut av det. - Nei, nei. Selvfølgelig ikke.
Jeg bare lurte på om ikke en annen mann
like svak og ynkelig som meg ville være like bra.
Ha! Det finnes ingen slik mann!
Nei, selvfølgelig. Dumme meg!
Jeg tenkte allikevel, kanskje noen som tror på Gud...?
Nei, hvis jeg trengte noen som tror på Gud,
hadde jeg valgt Harry,
ikke et flaut ugress som du.
Å, vel, jeg tror det var alt.
Du godeste! Det må snart være tid for aftenmesse. Må løpe.
Egbert!
Kom her.
Et lite råd.
Hvis du trosser meg nå... eller noen gang...
skal jeg gjøre med deg som Gud gjorde med sodomittene.
Jeg tror ikke det er en god idé!
Forstår du?
Jeg skal være tilgjengelig i alle tilfeller.
Takk skal du ha.
Flykt!
Vi har tommelskruene, fot-knuserne, nese-krokene,
de lange kjeppene du kjører opp...
- Hvor er dvergen? - Her, Herre.
Greit, la oss dra.
Erkebiskop!
- Hail. - Hvor har du tenkt deg?
Hvor?
Til Canterbury.
Å, bra! Harry vil slå følge.
Det ville vært synd om du ble drept før du ble innsatt.
Nye hester!
Herre, hvis vi skal nå båten til Frankrike, må du skynde deg.
Til Frankrike?
Skal du til Frankrike, Percy?
Jeg trodde alle skulle det.
Nei, nei. Harry og jeg skal til Canterbury, skal vi ikke Harry?
Å, jeg forstår. Du har lagt nye planer.
Nei. Nei, ikke egentlig.
En liten forandring - om du kunne putte ansiktet ditt i noe dritt
og følge etter på avstand, ville det være fint.
Harry?
Og en annen ting, Deres Nåde,
hva om min høyre hånd krenker meg og jeg kutter den av,
hva om min venstre hånd krenker meg også?
Hva skal jeg kutte den av med?
Ah, ja. Det er en vanskelig en.
Ja.
Her, hvem er det?
Jeg vet ikke, men den høye fyren, han hadde dritt i fjeset.
Det er hva jeg kaller stil!
Edmund, Hertug av Edinburgh,
tror du på Gud Faderen, Gud Sønnen og Gud den Hellige Ånd?
Eh, ja.
Da utnevner jeg deg til Erkebiskop av Canterbury
og Kirkens overhode i hele England.
Da innsettelsen var over,
innfant Edmund den Uvillige seg raskt med kirkens veier.
Men alltid hang skyggen av hans fars trussel over ham,
til en dag...
Si meg, hva gjorde Gud med sodomittene, egentlig?
Jeg vet ikke, Herre.
Jeg kan ikke tenke meg
at det var verre enn det de gjorde med hverandre.
Herregud, nå skjer det!
Baldrick, gå og hent Min Herre Biskopen av Ramsgate.
Hent Percy! Hent Percy!
Mitt liv henger i en tynn tråd!
DØDSLEIET TIL LORD GRAVENEY,
SETT TIL AV BISKOPEN AV LONDON, BROREN TIL DEN DØDE ERKEBISKOPEN.
Og hvis jeg ikke etterlater landet mitt til Kirken, hva da?
Da, Lord Graveney, vil du dra til Helvete.
Akk!
Helvete...
hvor luften er tett av stekte rumper.
Jeg legger mitt land i Kirkens hender.
Og så by verden farvel!
Hva? Har ikke Erkebiskopen ankommet enda?
Ikke enda, og selv om han ankom...
- Vent! - For sent!
Ut av veien!
Jeg skal drepe dere! Jeg avskaffer Kirken!
Herre! Herre!
Jeg sa, "Ut!" Kom deg ut!
Å, Herre, Herre! Våkne, våkne...
Våkne!
- Er jeg i Paradis? - Nei, nei. Ikke enda.
Da må dette være Helvete. Akk! Spar bakenden min!
Nei, du er trygg - dette er England.
Og du er ikke Satan?
Nei, jeg er Erkebiskopen av Canterbury.
Å, Deres Nåde, jeg har etterlatt alt mitt land til Kirken.
Er jeg frelst?
Nei, ditt forræderske svin! Jeg skal drepe deg!
Vent! La oss gå gjennom dette ett steg av gangen, skal vi?
Eh, du vet, Kirken trenger egentlig ikke landet ditt.
Nei, hva den trenger er en omgang juling!
Men hvis jeg ikke får dens velsignelse, drar jeg til Helvete!
- Helvete, hvor pinsetter... - Ha deg ut!
En som deg i Helvete? Aldri! Aldri!
- Jeg har begått mange synder. - Har ikke alle?
- Jeg drepte min far. - Jeg kan forstå det!
- Akk! - Skynd deg, Egbert!
- Jeg har vært utro... - Hvem har ikke det?
...mer enn tusen ganger...
Vel, det er 1487.
...med min mor. - Hva?
Ser du, jeg vil dra til Helvete.
Helvete, hvor turnips-vekster vokser ut av nesen din...
Drep ham!
Eh, vel, la oss se på Helvete.
Helvete er ikke så ille som de sier.
Hva?
Tingen med Himmelen er at Himmelen er for folk
som liker slike ting de gjør i Himmelen,
som å synge, snakke med Gud og vanne blomster.
Mens Helvete, derimot,
er for folk som liker andre ting -
utroskap, røving, tortur... alle de områdene.
Virkelig?
Mmm. Når du er død, vil du stor-kose deg.
Utroskap, røving - for all evighet?
Jepp!
Bli slått med store kjepper på dine edlere deler...
Henrik, det er ditt valg.
Greit. Jeg etterlater landet mitt til Kronen.
Og min sjel i Herrens hender.
Må han behandle meg som den utvekst jeg er
og sende meg rett til Helvete hvor jeg hører til.
Amen!
Amen. Du er en heldig mann.
Jeg skulle ønske jeg kunne bli med deg, men jeg er Erkebiskop...
- Jeg beklager. - Det er greit.
- Min sønn! - Far!
- Min sønn!
Hvem er det?
Ser ut som typer som kunne drepe Erkebiskopen.
Typisk!
Din tyrkiske hund!
- Ditt tyrkiske svin! - Far, det er meg! Fred!
Å, ja. Beklager, Harry. Du er blitt bedre.
Ja.
Vel, takk, far. God natt, mor.
Han haler innpå! Han haler innpå!
Og hvordan hadde Edmund det?
Å, veldig bra. Chiswick! Ny hest!
Og hvordan står det til med hans små får?
- Hvems får? - Edmunds får.
Hvilke får?
Vel, de i Canterbury.
Den flokken han snakket om.
Å, herregud!
Jeg forstår det ikke. Edmund liker ikke religion.
Det er umulig. Han er Erkebiskopen av Canterbury!
Ja, og Erkebiskopen er også en uskikkelig gutt,
som jeg måtte slå på rompen
da han tisset i dammen.
Det var lenge siden.
Det var sist torsdag.
Faen heller, gutten er o.k.
Et langt og sunt liv!
Takk Gud for at jeg aldri igjen trenger å si,
"Hvem vil kvitte meg med denne vanskelige presten?"
- Hva er det? - Noe Henrik II sa
da han hadde problemer med Thomas Becket.
Han satt med to fulle riddere og ropte,
"Hvem vil kvitte meg med denne vanskelige presten?"
Hva?
Å, Gud hjelpe oss!
Jeg sa, "Hvem vil kvitte meg med denne vanskelige presten?"
Hvem mente han?
Erkebiskopen av Canterbury, selvfølgelig!
De dro og drepte ham, selvfølgelig!
Greit, la oss snakke butikk.
Butikk?
Baldrick har undersøkt måter
vi kan tjene litt penger i denne jobben.
Vel, det er fire store profitt områder.
Forbannelser, benådelser, relikvier og prostitusjon til nonner.
Prositusjon? Betaler folk for det?
Utenlandske forretnigsmenn, andre nonner, ja.
La oss begynne med benådelser.
Vel, dette er et godt utvalg. Du får hva du betaler for.
De løper fra en benådelse for å snakke med mat i munnen
underskrevet av en lærling.
Hvor mye koster den?
To småstein. Hele veien opp til denne,
som er en benådning for alt:
Mord, utroskap, oppkapping av en venn eller slektning.
- Hvem er den underskrevet av? - Begge pavene.
Det er en god en.
Forbannelser er mye det samme. Jeg fikk denne for et halvt egg.
Forbannelse. "Kjære fiende,
"jeg forbanner deg, og håper at noe ubehagelig skjer med deg,
"som at en løk faller på hodet ditt."
Det er nederst på markedet.
De er ville etter denne for fire dukater.
"Kjære fiende, må Herren hate deg og all din slekt."
"Må du bli oransj
"og må hodet ditt falle av på et uheldig tidspunkt."
- Virker det? - Ja.
- Virkelig? - Ja!
- Virkelig? - Nei!
Og så til relikvier, vi har likkleder fra Turin,
vin fra bryllupet i Kaanan, splintrer fra Korset...
og der er alt det som Jesus lagde
da han jobbet i høvleriet.
Pipehyller, små bord, kake fat, bok støtter...
krusifiks...
et fint ostefat, frukt fat, vanntette sandaler...
- Jeg er ikke ferdig med den ennå. - Skammelig!
- De er tydelig falske! - Ha! Ja.
Men hvordan vil folk vite hvilke som er de ekte relikviene?
De vil ikke det. Det er hele poenget.
Vel, du kan ikke lure alle. Se!
Her har jeg en ekte relikvie.
Hva er det?
Det er et bein fra Vår Herres finger.
Det kostet meg 31 sølvstykker.
Gode Gud! Er det ekte?
Det er det, Herre. Baldrick, du er forbauset.
Jeg er det. Jeg trodde de bare kom i bokser med ti.
Jeg kunne ha gitt deg en av mine.
Ja, fingre er veldig stort for tiden.
Men for et raskt salg, kan du ikke slå en nese.
Dette er den Hellige Tilleggs Fest Pakken.
Nesen til Jesus... nesen til St Peters...
Nesen til St Francis...
Å, nei. Det er Jeanne D'Arc sine.
Jævla selger! Jeg skal vise ham!
Jeg skal vise ham!
- Hallo. - God aften.
Og hva kan jeg hjelpe dere med?
Vel, vi er her for å drepe Erkebiskopen av Canterbury...
...s forskjellige fiender.
- Vi er redd han er i fare. - Virkelig? Hvordan?
La meg se. Kanskje gode kong Rikard,
- om han er sint på Erkebiskopen... - Vet ikke hvorfor.
...kan vel sende to fulle riddere rett fra Korstogene
på oppdrag for å hevne ham.
Godt poeng. Det har skjedd før.
Beklager, jeg fikk ikke med meg navnene deres.
- George de Boef. - Står til?
Justin de Boinod.
To fulle riddere rett fra Korstogene
og her på oppdrag for kong Rikard, velsign ham!
Og deres oppdrag?
Vi er her for å drepe...
...litt tid... før vårt neste Korstog.
Å, ja.
Vel, jeg skal gå og hente ham.
Ah, Baldrick, et par riddere er her for å treffe Erkebiskopen.
Å, herregud!
Munker!
Herre, jeg har noe å fortelle deg.
Hvis det er om nonnene ved Uppingham og lysekronen, har jeg hørt det.
Nei, det er to menn utenfor som har kommet for å drepe deg.
Hva?
J-Jeg beklager dette. Jeg skal se hva som oppholder dem.
Det er i orden.
Hør her, hva foregår?
De mennene er kommet for å drepe oss!
Å, bare fordi de har litt stil, antar du at de er mordere!
Herregud, det er ingen vei ut!
Hjelp! Hjelp! Herregud, hjelp oss!
De har kommet seg unna!
Faen! De må ha tatt den hemmelige tunellen til nonneklosteret.
Søstre, tre menn kom inn. Hvilken vei gikk de?
Å, jeg tror de gikk den veien.
Gud velsigne deg!
Vent! De vil se etter oss i disse klærne.
Fort! Inn her!
Si meg, Søster, har du sett to store riddere komme denne veien?
Eh, nei, Søster. For en synd!
Hvorfor prøver du ikke den veien?
- Takk. - Ingen årsak.
Og allikevel, Mor Superior,
sier ikke St Paul i Efistlene,
"En kvinne er som en flaggermus -
"ofte hørt men aldri sett."?
Nei, jeg tror ikke det, Sara.
Skal vi sjekke sovesalen?
Å, ja, Mor Superior. God idé!
Jenter!
Jenter! Jenter!
Jeg har sagt det tusen ganger,
slossing i sovesalen er forbudt!
Hvem er lederen?
Du! Ja, du, den stygge piken!
Å, herregud! Det er Erkebiskopen av Canterbury!
Og en mann!
Eh, jeg kan forklare.
Og det, søte frue, er hele historien.
La oss se på fakta igjen.
Da du ble Erkebiskop,
oppdaget du at hele din interesse lå i nydelige klær.
Ah, de delikate broderier!
Ute av stand til å motstå trekket ned i nedrigheten,
begynte du å kle deg ut som nonne.
Den uimotståelige teksturen av undertøyet!
Jeg kan forstå det.
Så tvinget du Biskopen av Ramsgate
og Bror Baldrick til å gjøre det også.
Å, må jeg bli forbannet for det!
Og til slutt, du fikk to riddere fulle
og inviterte dem til å bryte med deg inne i nonneklosteret
- i en hedensk orgie. - Ja, det stemmer.
Det høres sannsynlig ut og jeg må derfor fortelle deg
at jeg har skrevet til alle pavene og anbefalt at du avskjediges.
Aldri mer kan du være Erkebiskop av Canterbury!
Å, kjære!
Nok, Søster Sara. Jeg tror han har lært sin lekse.
Beklager?
Gå, Herre, og møt din dom!
Fort! Nonneklosteret brenner!
Lyden av hover kommer nær
Godt folk, gjem deres sønn og datter
Pass på hans dødelige sverd
Med det han gladelig kapper
Sorte Orm, Sorte Orm
Han rir en sot-svart hingst
Sorte Orm, Sorte Orm
Han har en stor gevinst
Hans hansker er laget av katten
Hans rustning laget av metall
Hans hest er svartere enn natten
Hans kjele er svartere enn hatten
Sorte Orm, Sorte Orm
Med mang en lur idé
Sorte Orm, Sorte Orm
Du er et stort fe!
Akk! Fordervelsen i verden!
Ja, akk!
Jeg er trett og sliten. Du kan gå nå.
- Ja vel. - Akk.
Du trenger ikke enhjørningen i kveld da, tenker jeg?
Nei. Nei, ikke i kveld, Sara.